Renessanssin+tärkeimmät+teokset

**Decamerone**
Decamerone on kirjailija Giovanni Boccaccion teos, joka koostuu sadasta novellista. Boccaccio kirjoitti Decameronen todennäköisesti vuosina 1350-1530. Teosta pidetään nykyisen novellin "esi-isänä". Teos on merkittävä paitsi kaunokirjallisen arvonsa vuoksi myös siksi, että se on tärkeä historiallinen dokumentti 1300-luvun elämästä. Nimi Decamerone on peräisin kreikan kielen sanoista // δέκα // (déka) eli kymmenen ja // ἡμέρα // (hēméra) eli päivä.

Decamerone kertoo kolmesta nuoresta miehestä ja seitsemästä nuoresta naisesta, jotka lähtevät Firenzestä maaseudulle Fiesoleen mustaa surmaa pakoon. Nuoret viipyvät maalla kaksi viikkoa, ja viihdyttääkseen toisiaan he ryhtyvät kertomaan tarinoita. Jokainen nuori kertoo päivittäin yhden tarinan, jotka on löysästi ryhmitelty teemoittain päivien mukaan. Kaksi päivää kustakin viikosta on varattu muihin tarkoituksiin: yksi työpäivä ja yksi pyhäpäivä. Näin ollen ryhmä kertoo yhteensä sata tarinaa. Kukin kymmenestä kirjan henkilöhahmosta valitaan vuorollaan päivän kuninkaaksi tai kuningattareksi, joka saa määrätä tarinoiden aihepiirin. Ainoastaan Dioneo, joka kertoo yleensä päivän viimeisen tarinan, vapautetaan velvoitteesta: hänen tarinoidensa aihe saa olla mikä tahansa. Decamerone sisältää lisäksi päivien tapahtumista lyhyet kuvaukset, jotka toimivat kehyksinä tarinankerronnalle.

**Hamlet**
Hamlet on William Shakespearen tragedia noin vuodelta 1600 ja yksi kuuluisimmista näytelmistä maailmankirjallisuuden historiassa.

Hamlet kertoo Tanskan prinssi Hamletista, joka kohtaa isänsä haamun. Haamu paljastaa että nykyinen kuningas joka on Hamletin setä on murhannut Hamletin isän päästäkseen valtaistuimelle ja kuningattaren vuoteeseen. Hamlet päättää kostaa isänsä kokeman vääryyden ja tekee juonen setänsä pään menoksi.

Monille tulee Hamletista ensimmäisenä mieleen kohtaus jossa Hamlet pitää kädessään pääkalloa ja lausuu sanat "ollakko vai eikö olla".

**Romeo ja Julia**
Romeo ja Julia on William Shakespearen kirjoittama tragedia ja se on kirjoitettu vuosien 1591 ja 1595 aikoihin. Näytelmä sijoittuu Veronaan ja se kertoo kahden rakastavaisen, Romeon ja Julian vaikeuksista koska heidän sukunsa ovat olleet jo kauan aikaa riidoissa. Näytelmä alkaa kuoron runosta, jossa tiivistyy koko kirjan tapahtumat. Romeo menee kuokkimaan Julian suvun juhliin koska haluaa nähdä Rosalinan mutta Rosalina ei osoita Romeolle Vastarakkautta.

Romeo tapaa juhlissa ensimmäisen kerran Julian ja he rakastuvat toisiinsa heti ensisilmäyksellä. Näytelmän tunnetuimassa parvekekohtauksessa Romeo menee tapaamaan Juliaa salaa ja tämän jälkeen he avioituvat Veli Lorenzon luona. Kun he lähtevät Lorenzon luota, syntyy tappelu jonka seurauksena Romeon serkku kuolee ja siitä suuttuneena Romeo tappaa miehen ja hänet määrätään maanpakoon. Julia tulee siitä surulliseksi mutta hänen vanhempansa ymmärtävät häntä väärin ja järjestävät Julialle häät kreivi Parisin kanssa. Julia ei kuitenkaan halua naimisiin vaan sanoo veli Lorenzolle kuolevansa mieluummin, josta Lorenzo saa idean. Hän antaa Julialle juomaa joka nukuttaa hänet ja kaikki luulevat häntä kuolleeksi, hänet vietäisiin hautaholviin ja sieltä Romeo hakisi hänet ja he voisivat paeta Veronasta. Kun suunnitelma on käynnissä Romeo kuule Julian kuolleen ja tappaa Parisin, vie hänet hautaholviin ja tappaa itsensä juomalla myrkkyä. Kun Julia herää ja löytää kuolleen Romeon, hänkin tappaa itsensä.

Loppujen lopuksi heidän sukunsa sopivat keskinäiset riitansa.