Romantiikan+pääpiirteet+kirjallisuudessa

= = = = =Romantiikan pääpiirteet kirjallisuudessa=

Taustaa
Romantiikka oli taiteen, kirjallisuuden ja filosofian tyylikausi, joka alkoi 1700-luvun loppupuoliskolla. Sen nousun pohjalla oli keskiajan ihailu ja arvostus, jota pidetään vastapainona valistuksen ajan aatteille ja uusklassismin maltilliselle ilmaisulle taiteessa. Romanttinen liike oli voimakkainta o

//– Katkelma Johann Wolfgang von Goethen eräästä romantiikan kivijalkateoksista, Nuoren Wertherin kärsimykset -kirjasta. Ajalle ominainen kielenkäyttö tulee hyvin esille.//

Runous romantiikan aikaan
Romantiikan aikaan hyvä runous oli runoilija William Wordsworthin sanojen mukaan "voimakkaiden tunteiden spontaania ylikuohuntaa". Runoissa kuvailtiin suuria asioita, kuten rakkautta, kuolemaa, menetystä, kaipuuta ja tuskaa. Runojen säkeissä oli lähes aina loppusointu.


 * //"Kun paistaa kuu, alas laskeutuu//**
 * //kuva kauniin Annabel Leen;//**
 * //yön tähdet kun näen, myös silmät näen//**
 * //kauniin Annabel Leen;//**
 * //yöt koittoon koin sinun luonasi noin,//**
 * //oma armas morsian, levätä voin,//**
 * //tulen hautaasi nukkumaan,//**
 * //meren hautaan kohisevaan."//**

//– Viimeinen säkeistö Edgar Allan Poen runosta Annabel Lee//.

Kansallisromantiikka
1800-luvun alkupuolella kansa alkoi kiinnostua alkuperästään. Kansallisuusaate nousi, ja se alkoi vähitellen värittää myös taidetta. Omaa kansaa ihailtiin kirjallisuudessa romantiikalle ominaiseen tunteelliseen sävyyn. Nationalismin värittämää romantiikan muotoa kutsutaan kansallisromantiikaksi.